LÖGNARE - SANNINGEN NU! DRA ÅT HELVETE GRUNDARE
Inget ljus bortom här, Tim.
Tekniska skickade ett budskap till min pappa.
- Vad gör du här? - Meddelande från tekniska.
Varför tog du med honom, Roy?
För Timmy övertalade honom.
GENERATORN ÖVERFLÖDAS OM 15 MINUTER
Vad tror du?
Att vi inte har nåt val.
Samma här.
- För honom i säkerhet nu. - Ska bli.
- Stick härifrån nu. - Pappa.
Fem klockor.
Varför i helvete klämtar klockorna?
Vid ett bestämt antal klämtningar anfaller de.
Vilket antal då?
Tydligen tre.
Redo!
Slut ögonen! Titta bort!
Inta era positioner!
Ta Russell levande. Förstått?
- För friheten! - För friheten!
Fortsätt framåt!
Retirera!
Handen slant. Jag menade inte...
Jag vet.
Varför öppnade han inte dörren?
Han lydde order.
Ljög Russell, tror du?
Jag vet inte.
Det går att ta reda på det.
Och om han ljög?
Vi är dödens hur som helst.
Så låt oss gå ut.
Vi går ut!
Åh, herregud.
Kom igen.
Kom igen!
Fan. Helvete.
LÖGNER
BASERAD PÅ BOKSERIEN SILO AV HUGH HOWEY
Okej.
Skynda på, så du inte kommer för sent.
Allihop, det här är Juliette.
Är hon en brottsling?
Nej, Barney. Hon är bara ny på Mekaniska.
Hon blev nedflyttad från Mitten. Förlorade nog ett vad.
Kom ner, lilla vän.
Okej, hör på.
Ny laddning var femte minut. Förstått?
Jag har sagt hur det funkar.
Du gav henne kanske inte rätt instruktioner.
Du förstår, i Återvinningen ska vi bara kasta hopplöst skräp i sopnedkastet,
men de glömmer jämt.
Det här är sista chansen för allt innan det går i förbränningsugnen.
Bra saker går tillbaka till Återvinningen.
Och de riktigt bra går till Walker.
Det är hetare här nere.
Drick tills ditt kiss är ofärgat.
Gladys, vad äcklig du är.
Jag ska säga vad som är äckligt, Shirley-flickan.
Att somna vid transportbandet,
fastna med håret i rullarna och få halva skalpen bortriven.
- Walker? - Förbränningsugnen.
Walker avskyr leksaker.
Får jag den?
Varför?
Jag kan laga den om jag får tid över.
Om du får tid över kan du ta en del av mitt skift.
- Håller vi dig vaken? - Nej då.
Du behöver inte bo hos mrs Weaver om du inte vill.
Du kan bo hos pappa och mig.
Nej tack.
Som du vill.
Det blir väldigt ensamt för dig där nere
utan nån jämnårig att prata med.
Du kanske inte vill ha vänner.
Vad jobbar du på?
- Ingenting. - Jaså?
Är det här en leksaksaffär?
Jag tänkte bara ge det fem minuter.
Här inne jobbar du åt mig.
För mig och Silon, men främst för mig.
Om du vill ha nåt att laga...
...så laga den här.
Jag såg den på bandet med skräp.
Nåja, få se om du kan få igång den.
Vad är det?
Bäst att du räknar ut det.
Det var ett tag sen.
Ett tag sen vadå?
Sen jag hade en vän.
Efter att mamma dog...
Hon tog livet av sig.
Här nere säger vi som det är.
Om en pump inte funkar,
säger vi inte att "den inte fungerar vid sin fulla kapacitet".
Den är trasig, säger vi.
Det är sorgligt. Det är hemskt.
Men din mor tog livet av sig.
Ja...
...de andra barnen undvek mig som om det var smittsamt,
eller visste inte vad de skulle säga.
Så det var ett tag sen.
Du.
Vet du vad? För några år sen fick jag lunginflammation.
Ofattbart att jag fick det här nere.
Men jag var sjuk som fan,
och dr Stern gav mig penicillin, vilket hjälpte.
Men den där första natten...
...hade jag en hemsk mardröm.
Fast det var ingen dröm. Det hände när jag vaknade.
Jag öppnade ögonen och fann att medan jag sov
hade alla försvunnit.
Jag var totalt ensam.
Den hemskaste känsla jag upplevt.
Jag öppnade dörren och gick ut i korridoren.
Jag ropade: "Är det nån där? Finns nån där?"
Jag ropade gång på gång,
tills Fred några dörrar bort bad mig knipa igen, klockan var 03:00.
De skönaste ord jag hört.
Då slutar vi.
Lagade Walker den?
Nej, det gjorde jag.
Du kan få den.
Varför? Jag är inget barn. Jag vill inte ha leksaker.
Shirley.
Hon är som hon är.
Acceptera det och gå vidare.
Hur lagade du den?
En fjäder inuti hade brustit.
Jag lödde ihop den hos Walker.
Hallå?
Är det nån där?
Kom igen.
Nej!
Okej.
FARA ATT FORTSÄTTA ÄR STRAFFBART
BROTT MOT PAKTEN
Här.
Vad är det där?
FINGRET ALLTID
Det är från tiden före upproret, tror jag.
Annars har jag ingen aning.
En gång kom jag hit med Knox och några av hans vänner,
och jag somnade där borta.
De glömde väl bort mig eller nåt.
Hursomhelst, de lämnade mig och släckte lyset,
och jag vaknade och såg ingenting.
Kom de och hämtade dig sen?
Nix.
Så hur kom du ut?
Det gjorde jag inte.
Jag har stannat här hela livet.
Jag tog mig väldigt sakta framåt.
Men jag hittade ut.
Det hade jag inte klarat.
Visst hade du det.
Vad ska man annars göra? Dö?
Vad tusan?
VAD DÖLJER NI
Hallå?
SANNINGEN
Okej.
ÖVERLEVANDE HJÄLP OSS
Hallå!
Bra. Du hörde musiken.
Jag älskar den låten.
Alltså, en sak...
Du försökte öppna dörren...
Jag fattar, du ser en stängd dörr och undrar
vad som finns på andra sidan.
Du vet, jag förstår.
Men grejen är att om du gör om det...
...ska jag döda dig.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson